Сенсорний пейзаж Російської імперії у «Листах із Росії» Хуана Валери 1856–1857 років - Rozlutska, Solomiia (Наукові записки НаУКМА. Історичні науки, 2021)
У статті розглянуто нові перспективи у роботі з подорожніми записками як історичним джерелом. На основі уважного прочитання «Листів із Росії» (1856–1857 рр.) іспанського дипломата та письменника Хуана Валери (1824–1905) вдалося дослідити роль сенсорних вражень та їх місце у кон- струюванні образу Росії. Особливу увагу зосереджено на аналізі та використанні методів і підходів історії відчуттів. За допомогою контент-аналізу вдалося виокремити чотири теми, до яких звертався іспанський дипломат: кольори, смаки, звуки та запахи. Завдяки міждисциплінарному підходу реконструйовано авторське сприйняття візуального та звукового пейзажів Росії, його рецепцію смаків (їжі та напоїв) російської еліти і простолюду, запахів, що траплялися під час подорожі. Наприклад, Російська імперія видавалася іспанському авторові блискучою та золото-срібною, а її звукосприйняття характеризувалося гучним звучанням тамтешніх дзвонів та мелодичним співом церковних хорів. Водночас, іспанський дипломат був відверто розчарований народною їжею та її запахами, а російська сільська місцевість, загалом, видавалась йому безбарвною. Уявлення іспанця про Росію конструювалося під впливом середовища його перебування у Санкт-Петербурзі. Зважаючи на те, що більшість часу автор проводив у товаристві російської еліти, цілісний чуттєвий пейзаж Росії вдалося відтворити лише у контексті її звуків та запахів. Тимчасом як у випадку з російською їжею та кольорами перед читачами постають незавершені образи, які лише частково відтворюють авторове бачення «про- стонародної» та «парадної» Росії. Наприклад, через обмежену мобільність автора, у тексті майже немає відомостей про палітру кольорів російського міста чи села. Незважаючи на це, дослідження цих явищ не лише оприявнило базові риси тогочасного російського повсякдення, а й дало змогу краще зрозуміти особистість Х. Валери та спосіб формування його уявлень.